Mitä sinä puhut? - Alan, älä ole noin kireä.
Sanot, ettet halua enää seurustella. - En sanonut.
Oikein hyvä.
Mikä päähänpinttymä sinulla on kauheista asioista?
Sinulla on lahjoja, Alan.
On haaskausta käyttää niitä näihin lapsellisiin kauhufilmikuviin.
Miksi kuolema on pakkomielteesi?
Elämästä piirtävät kaikki.
Et ehkä ole huomannut, pieni kalmanhenkeni -
mutta elämme uutta aikaa. On aika ylistää elämää.
Rakkautta ja maailman kauneutta.
Mikset piirrä sitä, mitä näet? - Piirränhän.
Se on sääli. Elämä on kaunista, Alan.
Näillä karmeuksilla et pitkälle pötki.
Niin isoäitinikin sanoo.
Ja hyvää pyhäinpäivää, ystäväiseni.
RAUHANMARSSI
Kiero-Dick, sotasi on sairas!
MAINEN YLIOPISTO 30. LOKAKUUTA 1969
En voi uskoa, että jätät minut syntymäpäivänäni.
En minä jätä sinua. Jestas.
Älä ole noin tosikko.
Anteeksi, mutta rakastan sinua. Luulin, että rakastat minua.
Niin rakastankin. Rakastan kaikkia.
Haluaisit ainakin. - Niin he toivoisivat.
Älä esitä pimeyden ruhtinasta vaan suutele minua.
En voi. En nyt.
Ihan miten haluat.
Hyvää syntymäpäivää. - Niin.
Hyvää syntymäpäivää minulle.
Onneksi olkoon, saatana.
Haistakaa itse!
Hyvä idea, Alan.
He eivät arvosta sinua.
Näytä heille, miten tärkeä olet.
Anna mennä. Tiedät, että tällä puolen on kaunista.
Pure hammasta ja viillä.
Sillä lailla. Näytä niille.
Tee se.
Viillä.
Viillä...
Yllätys!
Hyvää syntymäpäivää!
Jättäkää meidät vähäksi aikaa kahden.
Mitä sinä teet?
Oletko kunnossa? - Olen.
Olen todella pahoillani, Alan.
Tiedätkö, miten paljon rakastan sinua?
Hitto. Nyt saat lounasta vasta toisella kierroksella.
Se oli todella typerä teko.
Jestas, Alan. Se oli vain leikkiä.
Halusin järjestä sinulle yllätysjuhlat.
Nyt minä taisin yllättää sinut.
Älä muuta sano.
Itsemurha on todella itsekäs teko.
Yksi elämä ei merkitse paljon kosmisessa mittakaavassa.
Merkitsee se minulle.
Kuolema ei ole hohdokasta.
En kai oikeastaan tunne sinua.
Kuten ei neljä miljardia muutakaan ihmistä.
Älä esitä väärinymmärrettyä taiteilijaa.
Kaikilla on ongelmia. Ne pitää kestää.
Sinä tosiaan vaikerrat.
Ja olet aikamoinen ääliö.
Anteeksi. Olen vain "voi minua raukkaa" -tuulella.
Sano vain minua kusipääksi.
Teetkö enää koskaan mitään noin typerää, julmaa ja itsekästä?
En. - Lupaatko?
Kunniasanalla.
Kuka rakastaa sinua? - Äiti.
Ja kuka muu? - Jeesus-lapsi.
Hauska juttu. Kuka muu?
Sinä? - Niin.
Mutta haluat kai todisteita.
Se olisi kivaa.
Tämä tulee vähän myöhässä, mutta...
Hyvää syntymäpäivää.
Hienot kuviot.
Katsotaanpa.
"Rock'n'Roll Revival Toronton Varsity Stadiumilla."
"Mukana John Lennon ja Plastic Ono Band!"
Mistä sait nämä?
Miten kylvyssä partaa ajaessa voi saada haavan?
Ja kuka ajaa partaa kylvyssä? Vain tytöt käy kylvyssä.
Hiljaa, Hector. - Näytä kuvaa.
Hän myi sen opiskelijalehdelle. - Sain 25 dollaria.
Jaetaan rahat. Päädyin lehteen alasti.
Se oli vitsi. - Minähän sanoin.
Ei hän ole masentunut. Se oli onnettomuus.
Kukaan ei viillä ranteitaan vahingossa.
Hector Passmore pyörtyi, kun näki verta.
En pyörtynyt. Minua huimasi vain vähän.
Olen pasifisti. En tykkää verestä.
Sano Archielle, että se oli vahinko. - En haluaisi puhua siitä.
Näetkö nyt?
Kusipää!
Voinko ottaa tikeistä kuvan?
Hakisitteko auton? - Selvä. Me haetaan auto.
Saako Alan tulla leikkimään?
Oletko kunnossa?
Ei se ollut vitsi, eihän?
Ei se haittaa. En aio repiä tikkejä auki.
Onko se totta? - Välitän sinusta hirveästi.
Kerro sitten totuus.
Yritän vain kehittyä.
On kuin ympärilläsi olisi muuri.
Vallihauta, joka pitää viholliset loitolla.
En ole vihollisesi.
Olen pahoillani, Jessica.
Vedetään polla sekaisin, viedään kakaroilta pari pussia karkkia -
ja mennään Kappa Gamma Nun Halloween-bileisiin.
Makeeta. - Mennäänkö Torontoon?
Kunhan en joudu inttiin, jään tänne.
Onko Kanadassa pyhäinpäivää? - En tiedä. Mutta siellä on tämä.
Mikä se on? - John Lennon ja Plastic Ono Band.
Ei ole totta. - Loistavaa! Mistä sait ne?
Jessica antoi lahjaksi.
Eikö hän tule mukaan? - Ei.
Jaksatko sinä matkustaa?
Hän on kunnossa. Se oli vahinko. Sano hänelle.
Jos kaikkia kiinnostaa, miten voin, pitää kai laittaa ilmoitus lehteen.
John "I Am the Walrus" Lennon, saatana!
Saanko koskea niitä? - Hän on ihan pihalla.
Niin sinäkin olet. - Hallitsen itseni paremmin.
Hitto!
Onko niitä vain kaksi? - Minulla on auto. Minä ajan.
Liput ovat minulla. - Kerätään rahaa kolmanteen.
Milloin lähdetään?
Miten olisi tänään?
Rajua!
Tuleekohan sinne muita Beatleseita?
Lennon sanoo:
"Tässä yksi ikivihreä" ja aloittaa "I Want To Hold Your Handin" -
ja Paul, George ja Ringo tulevat lavalle, ja yleisö sekoaa.
Tuntuu, että tänään voi tapahtua mitä vain.
Beatlesit...
Tiedätkö, mistä tulee outoa?
Kun he vanhenevat.
Millaista sitten on, kun Lennon ja Hendrix ja Jim Morrison -
ja muut rockjumalat ovat vanhoja ja lihavia ja kaljuja?
En halua elää siinä maailmassa. - Aamen.
Älä vastaa. Jessica haluaa lippunsa takaisin.
Älä ole hölmö. Ei se ole hän. - Varmasti on.
Ne ovat huonoja uutisia. Tunnen sen.
Hei, Alan. Minä tässä.
Anteeksi, että sanoin niin. Rakastan sinua.
Lähdetään Torontoon ja unohdetaan muu maailma.
Ole kiltti.
Älä vastaa siihen.
Alan Parker? - Kyllä.
Tämä on Janey McCurdy. Olen äitisi naapuri.
Hei, rouva McCurdy. Mitä nyt? Onko äitini kunnossa?
Hän sai halvauksen. Se tapahtui ravintolassa.
Jestas.
Älä nyt hätäänny. Lääkärit uskovat, että hän toipuu.
Kuka siellä on? - Hiljaa!
Onko hän vielä sairaalassa?
Kyllä, hän saa hyvää hoitoa.
Et lähde Torontoon näiden hörhöjen kanssa -
kun äitisi makaa kuolemaisillaan 180 kilometrin päässä.
Milloin pääset tulemaan? Lauantaina?
Sano, että tulen tänään. - Ei!
Äitisi ilahtuu, kun näkee sinut.
Kiitos. Kuulemiin.
Mitä nyt?
Äitini on sairaaalassa Lewistonissa.
Hän sai halvauksen. - Olen pahoillani, Alan.
Entä Toronto? - Menkää te.
Minun pitää varmistaa, että äiti on kunnossa.
Katso, äiti!
Katso, äiti.
Äiti?
Sain kultatähden, äiti.
Mitä nyt, äiti?
Voi kulta...
Mitä?
Kyllä kaikki järjestyy, kultaseni.
Miksi sinä itket?
Isäsi takia.
Rakastava aviomies, tunnollinen isä, antelias ystävä...
Nyt olemme kahden, kulta.
Alan ja Jean Parker muuta maailmaa vastaan.
Alan!
Kiitos kyydistä. - Ei kestä.
Minne olet menossa? - Lewistoniin.
Voin viedä sinut Hampton Centeriin. - Hienoa. Kiitos.
Otatko paukut? - Ei kiitos.
Oletko huumekyttä?
En ole.
Silloin sinun pitäisi myöntää se.
Mitä Lewistonissa on?
Äitini on sairaalassa. - Onko hän sairas?
Ei, hän esittää siellä huvikseen temppuja.
Se on harrastus.
Hän sai halvauksen. - Minun äitini kuoli sairaalassa.
Keuhkosyöpään. Hän painoi kuollessaan 35 kiloa.
Kiitos tiedosta, paskapää. Helpotti kovasti.
Otan osaa. - Hän oli täysi tiukkapipo.
Hän ja isä olivat oikeita natseja.
Minun äitini on rauhanliikkeessä. - Hienoa.
Oletko ollut armeijassa? - Sain lykkäystä opiskelun takia.
Olin joutua Vietnamiin. Minä en sinne mene.
En halua kuolla. Elämä on hienoa.
Rauhaa ja rakkautta, vai mitä?
Kohta kaikki yli kolmikymppiset on haudassa. Näet vielä.
Olitko Woodstockissa? - En.
Jäit paljosta paitsi. Hyvä ruohoa, naku-uintia ja mimmejä.
Pidä tätä.
Mitä helvettiä se oli?
Aika mieletön juttu. Onko kaikki hyvin?
Miksi sinulla on peruukki? - Hitto!
Onko tämä sinun? - Minua sanottiin lapsentappajaksi.
En minä ole lapsentappaja. En halua olla armeijassa.
Katso minua. Olen yksi teistä.
Etkä ole, pirun viikonloppuhippi.
Ja olet surkea kuski. - Millainen asenne tuo on?
Minne sinä menet?
Missä sätkä on?
Äiti?
Mitä sinä tuijoitat?
Jatka vain matkaa.
Alan, haluatko kyydin?
Mitä nyt, kulta?
Miten isä kuoli?
Hän kuoli auto-onnettomuudessa. Tiedät sen.
Niin, mutta en sitä miten.
Miten se tapahtui?
Hän oli matkalla kotiin kokouksesta -
joka oli ollut Castle Rockissa.
Hänen autostaan loppui bensa kakkostiellä.
Keskellä korpea.
Hän käveli tiellä, ja joku ajoi suoraan häntä päin.
Kun isäsi löydettiin, hänellä oli yhä bensakanisteri kädessä.
En tosiaan tiedä, mitä tekisin ilman sinua.
Muistatko häntä?
En oikeastaan.
Toivon, että muistaisit. Muistutat kovasti häntä.
Mene nyt Oronoon ja tee äitisi ylpeäksi.
Ole varovainen, Alan.
Kävele eteenpäin, poika. Täällä ei ole mitään nähtävää.
Mitä sinä haluat?
Kuka sinä olet?
Isä?
Hän valehteli sinulle.
Hyppää sisään. Siellä on helkutin kylmä.
Olen menossa Bowdoinhamiin.
Yritätkö napata jotakin?
Vaimoni Allie, rauha hänen sielulleen -
sanoi, että saan vielä puukosta, kun otan liftareita kyytiin.
Mutta kun näen nuoren miehen tiellä, tulee nuoruus mieleen.
Kovin ystävällistä.
Minne olet matkalla?
Mainen keskussairaalaan Lewistoniin. Äitini sai halvauksen.
Ikävä kuulla. - He uskovat, että hän selviytyy.
Halvaus vei Allien minulta neljä vuotta sitten.
Hän alkoi puhua käsittämättömiä ja kuihtui sitten vähitellen pois.
Kaipaan häntä hirveästi.
Pitkillä ajomatkoilla näen joskus hänen kasvonsa.
Hän istuu siinä, missä sinä nyt.
Piru vie.
Veisin sinut perille asti, mutta lupasin veljelleni Ralphille -
että ajaisin hänet Gatesin hoitokotiin.
Hänen vaimollaan on sellainen unohdustauti.
Andersonin tautiko se on?
Alzheimerin. - Juuri hänen.
Voisin kai silti viedä sinut perille asti.
Ei, hänessä on jotain vialla.
Ei tarvitse. Saan varmasti kyydin Gatesista.
Pirun vyö!
Perhana!
Pirun tyrä. Anteeksi kiroilu -
mutta jos elää tarpeeksi kauan, alkavat paikat reistailla.
Mitä vanhempi on, sitä enemmän Jumala haluaa potkia persuksille.
On hienoa, että jätät kaiken ja menet katsomaan äitiäsi.
Hän on hyvä äiti.
Tämä on kai pikku Al.
Alan. Kuka sinä olet? - Herra Dalrymple YT: stä.
Olen nähnyt kaiken tarpeellisen. Otamme yhteyttä.
Kiitos. - Kiitos kahvista ja pipareista.
Olkaa hyvä.
Näkemiin. - Mikä YT on?
"Yksinhuoltajien Tuki". Minusta he ovat Yrjöttäviä Taulapäitä.
Häntä pitää mielistellä, että hän kirjoittaa suopean raportin -
että saamme 50 dollaria kuussa enemmän.
Mitä? - "Yrjöttäviä taulapäitä?"
Me olemme kahden muuta maailmaa vastaan.
Äiti?
Lopulta Allie ei muistanut edes omaa nimeään.
Hänen katseensa sanoi: "Päästä minut pois täältä."
Jos hän olisi siis osannut sanoa sen.
Äiti?
Emme voi mitään.
Jonkun pitää hoitaa häntä hänen elämänsä loppuun asti.
Se olet sinä, joten voit unohtaa opiskelun -
ja yksityiselämäsi rippeetkin.
Tiedän, mitä tarkoitat.
Katso, mikä syksyinen täysikuu. Eikö ole hieno?
Toivo jotain, poika.
Toivon, että äiti tuntee minut ja että hän sanoo nimeni.
Älä pelleile toivomusten kanssa. Muistatko "Apinan käden"?
Toivon, että Allie olisi täällä.
Piru vie.
Vähät Ralphista. Eiköhän ajeta Lewistoniin asti?
Ajetaan sinne. Mitä sanot?
Ei, vielä 35 kilometriä pissanhajua -
ja holtitonta ajamista, kunnes törmäämme rekkaan.
Etkö haista, että hän on kuolemaisillaan?
Mitä sanot? - Ei kiitos.
Veljesi tarvitsee sinua, ja äitini tarvitsee minua.
Paskat Ralphista! Vien sinut sairaalan ovelle.
Vaikka emme ole koskaan tavanneet. Mitä sanot?
Vien sinut perille asti. - Ei kiitos.
Voin lähteä tuohon suuntaan. Saan kyllä pian kyydin.
Tee niin.
Mene kaupungin ulkopuolelle. Kaupungista ei saa kyytiä.
Oletko varma? Pyy pivossa...
Pärjään kyllä.
Ei kestä.
Vaimoni Allie... - Mitä?
Mikä sinua vaivaa?
Hän oli vain virtsavaivainen ukko vanhassa autossa.
Ei hänen mukanaan ollut ketään. Se oli jokin heijastus.
Mitä sinä pelkäsit?
Pelkäsit, että hän tartuttaa sinut.
Joskus kannattaa pelätä.
En pelkää kuolemaa. - Ai niin.
Sinähän olet pimeyden ruhtinas.
Nyt tärppäsi.
Hanki töitä, homo! - Haistakaa paska!
Voi hitto!
Tuolla hän on!
Nynny.
Mene pois! Mene kotiin.
Ala vetää!
Pois siitä!
Mene!
Jestas.
Etkö halua nähdä minua, ennen kuin kuolen?
Tietysti haluan, äiti.
Miksi sitten kieltäydyt kyydeistä? Leikki on leikkiä.
Ja loppu on loppu.
Etkö rakasta minua?
On kylmä.
Viimeinkin.
Katso, miten korkealla olemme.
Mennään, äiti. - Mitä?
Haluan vain mennä.
Ruinasit tätä koko viikonlopun.
Niin, mutta haluan mennä.
Sain jonottaa kylmässä, ja nyt menet siihen.
Muutin mieleni. En pysty.
Tämä oli viimeinen kerta.
Olen kyllästynyt temppuihisi.
"George Staub."
Hän kuoli tasan kaksi vuotta sitten.
Niin, mutta hän syntyi syntymäpäivänäsi.
"Leikki on leikkiä..." - "Ja loppu on loppu."
Hitto!
Äiti on kuollut.
Varaamme sinulle paikan.
Ei sitä tapahtunut.
Olet hautausmaalla matkalla katsomaan äitiäsi sairaalaan.
Luulet, että olet kauhuelokuvassa, mutta et ole.
Yrität vain päästä kotiin katsomaan äitiä.
Ja jos lähdet nyt katsomatta taaksesi -
voit uskotella niin itsellesi koko loppuelämäsi.
Ja paskat.
HYVIN ALOITETTU KESKEN JÄI
Ei siinä lukenut niin. - Luit vain väärin.
Siinä luki: "Leikki on leikkiä ja loppu on loppu." Äiti on kuollut.
Kiitos kyydistä. - Ei kestä.
Menetkö kaupunkiin? - Kyllä.
Hyvä. Niin minäkin.
Ehkä olisi pitänyt mennä jonkun muun kyytiin.
Mitä aiot tehdä kaupungissa?
Älä kerro hänelle. Jokin on vialla.
Veljeni menee naimisiin. Olen hänen bestmaninsa.
Huomenna on harjoitukset ja sitten polttarit.
Veli menee naimisiin. Hyvä juttu.
Mikä nimesi on? - Valehtele.
Hector. Hector Passmore.
Tässä on jokin pielessä.
Et pääse ikinä Lewistoniin. Äiti on kuollut. Et pääse kotiin.
Mikä tuo haju on?
Sinua varmasti kiusattiin koulussa.
Mitä? - Nimen takia.
Hector Passmore. - Niin kai.
Minä olisin muuttanut sen.
Hauska tavata, Hector.
Minä olen George.
George Staub.
Se on formaldehydin hajua. Hän on kuollut!
"Kuolleet matkaavat nopeasti."
En saa näyttää, että tiedän.
Tämä on mahtava kappale.
Miksi en mennyt sen tyrävyöukon kanssa?
Kuolleet matkaavat nopeasti. Se äijä ajoi seitsemääkymppiä.
Häitä ei voita mikään.
Kaikkien pitäisi kokeilla sitä vähintään kaksi kertaa.
Älä anna hänen huomata, että tiedät.
Vähintään kaksi kertaa. Kuulostaa ihan minun suvultani.
Niin minunkin.
Hautajaisia ei voita mikään.
Häitä. - Mitä?
Hitto! Sanoit "hautajaisia".
Hän tietää.
Luoja... Mitä tuon hatun alla on?
Häitä. Sanoit "hautajaisia".
Häitä. Minun piti sanoa "häitä".
Sanomme aina, mitä tarkoitamme.
Niin minä uskon. Minä ja Sigmund Freud.
Hän vedättää sinua. Hän tietää, että näit hänen hautansa.
Voitko hyvin?
Kyllä.
Oletko varma? - Se on vain matkapahoinvointia.
Voit jättää minut tähän.
Jos saan raitista ilmaa, vatsakin varmasti rauhoittuu.
Kyllä joku muu ottaa minut kyytiin. - En voi jättää sinua tähän.
Ihan yksin keskelle korpea.
Voi mennä tunteja, ennen kuin saat kyydin.
En päästä sinua pois.
Avaa vähän ikkunaasi.
Täällä haisee vähän.
Ostin ilmanraikastimen, mutta niistä ei ole mihinkään.
Tosin joistain hajuista on erityisen vaikea päästä eroon.
Tulee mieleen se tarina.
Pojasta, joka ostaa uuden Cadillacin 750 dollarilla.
Kaikki sen ovat kuulleet.
Poika haluaa ostaa auton.
Hän näkee talon edessä upouuden Cadillacin.
"Myytävänä." Poika tietää, ettei hänellä ole varaa siihen.
Cadillac on ihan liian kallis, mutta hän on utelias.
Paljonko tuollainen maksaa? - Tämä on onnenpäiväsi.
Saat sen 750 dollarilla. - Niin kai.
Yhtä hauska juttu kuin tuuletusaukko sukellusveneessä.
Ei se ole vitsi. Anna rahat, niin auto on sinun.
Tai voit antaa shekin. Sinulla on rehelliset kasvot.
Minä kuulin, että se oli Thunderbird.
Se nyt on se ja sama. Se on pelkkä tarina.
Olen nuori mutta en hölmö. Kukaan ei myy Cadillacia 750 dollarilla.
En enää halua sitä.
Se haisee.
Sellaisesta hajusta ei pääse eroon.
Olen kokeillut kaikkea, mitä voi kuvitella.
Näetkös...
Olin liikematkalla. Olin poissa pari kolme viikkoa.
Hyvä luoja!
Naisen oli täytynyt olla kuolleena lähes koko ajan.
En tiedä, oliko se itsemurha vai sydänkohtaus -
mutta nainen oli turvonnut, ja auto haisi hirvittävästi.
Ja mies halusi päästä siitä eroon. Eikö ole melkoinen tarina?
Miksei hän soittanut kotiin? - Mitä?
Mies oli pois monta viikkoa. Eikö hän soittanut kertaakaan kotiin?
Se ei ole jutun juju.
"Onpa hyvät kaupat." Se on jutun juju.
Kenen ei tekisi mieli ostaa? Voihan sitä ajaa ikkunat auki.
Se on tarina. Fiktiota.
Se tuli mieleen, koska autoni haisee.
Ja se on fakta.
Katso tätä nappia. "Hupikylä."
Olin siellä tänään.
Tyttöystäväni piti myös lähteä, mutta hän oli sairaana.
Hän saa mahakramppeja, kun hänellä on menkat.
Se on kurjaa, mutta mikä on vaihtoehto?
Ei menkkoja? Sitten olisimme molemmat liemessä.
Lähdin siis sinne yksin.
Oletko ollut "Hupikylässä"?
Kerran. Kun olin 12-vuotias.
Sitten et ollut yksin. Jos olit kerran 12.
Et sanonut sitä ääneen. Hän pelleilee kanssasi.
Avaa ovi, laita pää käsiisi ja hyppää ulos!
Hän vain tarraisi minuun ja vetäisi minut takaisin.
Olin isäni kanssa.
Isäsi?
Ajoitko Luodilla? Minä olin siinä pirun vehkeessä neljä kertaa.
Ajoitko Luodilla, Alan?
Sanoit, että nimesi on Hector. Älä näytä hänelle, että tiedät.
Ajoin kyllä Luodilla.
Etkä ajanut.
Jonotit kyllä siihen, mutta olit äitisi kanssa.
Muistatko? Se oli pitkä jono.
Äitisi ei halunnut odottaa kylmässä, mutta manguit koko päivän -
ja kun oli sinun vuorosi, mitä tapahtui, Alan?
Sinä jänistit, vai mitä?
Niin.
Kun pääsimme lähelle, ja näin, miten korkea se oli...
Miten se kääntyi huipulla...
Ja miten kaikki huusivat laskuissa...
Minä jänistin.
Ja äiti läimäytti minua.
Hän ei puhunut minulle koko kotimatkalla.
En koskaan ajanut Luodilla.
Ennen kuin nyt.
Pysähdyin ostamaan kaljaa. Aioin antaa rintanapin tyttöystävälleni.
Mutta taidat tietää, mitä sitten tapahtui.
Pyhäinpäivänä, kun on täysikuu ja tuuli ulvoo -
voi nähdä George Staubin Old Ridge Roadilla -
missä hän etsii sieluja. Sellaisia kuin sinun!
Hautajaisia ei voita mikään, vai mitä?
Päästä minut ulos. Ole kiltti.
Tiedätkö kuka olen?
Olet kummitus.
Älä viitsi. Pystyt parempaan.
Casper on kummitus, saatana!
Leijunko ilmassa? Näetkö lävitseni?
Olen eräänlainen sanansaattaja. Kuolleiden postimies.
Meikäläiset ilmestyvät, kun olosuhteet ovat sopivat.
Rakastamme höykyttää sinun kaltaisiasi, koska olet yksi meistä.
Elävistä kuolleista.
Kirurgi teki hyvää jälkeä. Hän taisi pitää sinusta.
Sehän kulkee suvussa. - Mitä tarkoitat?
Tiedäthän... Koska isäsi teki itsemurhan.
Tiedätkö, kuinka moni itsemurhaajan lapsi tekee itsemurhan?
Se on verenperintösi.
Isä ei tehnyt itsemurhaa. Hän kuoli auto-onnettomuudessa.
Sanoiko äitisi niin? - Se on totta!
Ei, Alan.
Minä kerron, mitä oikein tapahtui.
Pläts! Hän maalasi keskiaukeamatytön aivoillaan.
Se on paskapuhetta!
Paskapuhetta? Tiedät ettei ole.
Minä luulen, että se, joka pyörittä maailmaa, kaipaa viihdettä.
Hän haluaa nähdä, tyydytkö osaasi -
vai haluatko nähdä, mitä muiden luukkujen takana on.
Mutta hetken pitää olla sopiva kuten tänään.
Olit yksin ja tarvitsit kyydin keskellä yötä pimeydessä.
Tuon ranteesi ja isäsi kanssa. Ja äitisi tekee kuolemaa sairaalassa.
Ei hän tee kuolemaa! - Ei vielä.
Näin ei olisi käynyt, jos olisin jäänyt sen vanhuksen kyytiin.
Vaikea sanoa. Ehkä hänkin oli kuollut.
Nyt ei ole aikaa puhua siitä. Kohta alkaa näkyä taas taloja.
Tulemme pian Lewistoniin, joten sinun pitää päättää nyt.
Päättää mitä?
Kuka ajaa Luodilla ja kuka jää maan pinnalle.
Sinä vai äitisi? - Mitä?
Otan toisen teistä mukaani, Al. Kumpi se on?
Sinä vai äitisi?
Mitä sinä puhut? - Toisen teistä on aika kuolla!
Valinta on sinun.
Tämä ei ole hauskaa.
Olen tosissani. Olen haudanvakava.
Sinun pitää päättää. Sinä tai äitisi.
Joten ala miettiä.
Säästin sinulle palan piirakkaa.
Tule tänne, kulta.
Olemme kahden koko maailmaa vastaan.
Mitä sanot, Al?
Kello käy. - En voi päättää sellaista.
On epäreilua pyytää sitä. - Tiedän.
Niin kaikki sanovat.
Mutta jos et pian päätä, minun pitää viedä teidät molemmat.
Viedä meidät minne? - Älä viitsi. Se on helppoa.
Tämä on sinun lihaasi, Al. Elämä ei selvästi merkitse sinulle paljon.
Rakastat kuolemaa, vai mitä?
Sen romanttisuutta, salaperäisyyttä ja sen synkkää kauneutta.
Pikku juttu. Ihmisiä kuolee joka päivä. Ja pirun paljon.
Ei se ole pikku juttu. - Vai niin, nyt tajusin.
Oletko muuttanut mielesi, pikku poseeraaja?
Oliko se pimeyden prinssin avunpyyntö?
Ei. - Mitä pirua oikein ajattelit?
Mikä on arvokkaampaa kuin oma henki? Ja koko tulevaisuutesi?
Anna mamille kenkää. Hänellä on sokeritauti ja hän polttaa.
Hän ei elä kuitenkaan kauan. - Tämä on paskaa.
Sitäkin kaikki sanovat.
Voin viedä molemmat. Saan enemmän pisteitä.
Tee se, Alan. Olet taiteilija. Maalaa seinät niin kuin minä.
Vauhtia, Al. Tulemme kaupunkiin.
Mitä sanot? On aika valita.
En tee sitä. - Selvä. Sitten valitsen puolestasi.
Ei. Ei!
Tämä ei ole pyyntö, pikku Al. Olet täällä syystä.
Et voi pakottaa minua valitsemaan.
Minä en saanut valita. Sinä saat. Sinuna käyttäisin sen hyväksi.
Olen 21. Minulla on koko elämä edessä.
Hän on 48 ja sairas. Se on vain ajan kysymys.
Äitisi raatoi takiasi.
Teki paskahommia, että voisit opiskella tai edes syödä.
Kuka helvetti sinä oikein olet?
Enkeli hänen oikealla puolellaan ja paholainen vasemalla?
Pidä sitten turpasi kiinni!
Kumman vien, Al? Sinut vai äitisi vai molemmat?
Ei!
He tulevat viemään sinut, Barbara.
Rentoudu ja nauti kyydistä, poikaseni.
Miksi et tullut, Al? Miksi jätit minut kuolemaan yksin?
Emme päässeet Torontoon asti.
Äiti?
Oletko se sinä? - Tietysti.
Hän toi minut tänne.
Sinun pitää valita, kulta.
Sinun pitää tehdä päätös.
En voi, äiti. - Al, sinun on pakko.
Mikä kädessäsi on vialla?
Sinä revit siitä ihon irti, saatana!
Et pääse pakoon. Etkä voi tappaa jotain, mikä on jo kuollut.
Lakkaa ärsyttämästä minua ja päätä.
Vauhtia, Al. Tuo on ensimmäinen talo.
Jos sinulla on sanottavaa, sano se nyt.
Miten sellaista voi päättää?
Olen kyllästynyt typeryyksiisi.
Me kaksi maailmaa vastaan, Al.
En tosiaan tiedä, mitä tekisin ilman sinua.
Tee äitisi ylpeäksi.
Hyvää syntymäpäivää!
Nyt, Al!
Vienkö äitisi vai sinut?
Nyt, Al!
Vie äitini! Älä vie minua!
Kauniita unia, Al.
Minne olet menossa, poika? - Lewistoniin.
Sama täällä. Tule.
Kiitos.
Onnea matkaan. Toivottavasti äitisi voi paremmin.
Kiitos.
Ajoitko Luodilla? Ajoin siinä neljä kertaa.
Onko kaikki hyvin? Sinähän ihan vapiset.
Olen ihan kunnossa.
Kiitos vielä.
Tulin tapaamaan Jean Parkeria.
Vierailuaika loppui yhdeksältä.
Hän on äitini. Hän sai halvauksen.
Liftasin Oronosta asti katsomaan häntä.
Voimme kai tehdä poikkeuksen lähisukulaisille.
Katsotaanpa. Oliko se Parker?
Kyllä, Jean Parker.
Soitan tohtori Higginsille.
Tohtori Higgins? Jean Parkerin poika on täällä.
Hän tulee pian.
Herra Parker?
Valitan, Alan, mutta äitisi kuoli kahdeksan aikoihin.
Katsotaanpa. Oliko se Parker?
Kyllä, Jean Parker.
Soitan tohtori Shustekille.
Mitä nyt? - Jean Parkerin poika tuli.
Tohtori Shustek tulee pian.
Herra Parker?
En valehtele sinulle. Äitisi on vihannes.
Täysi zombi. Hän on entinen, ja niin olet sinäkin.
Katsotaanpa. Tuossa. Huone 487.
Soitan yläkertaan ja kysyn, voitko tulla käymään.
Onko hän kunnossa? - Hetkinen.
Hei, Annie. Jean Parkerin poika tuli. Voiko hän tulla käymään?
Annie menee katsomaan häntä. Se ei kestä kauan.
Kiitos.
Se oli totta. Miksi äiti sitten ei ole kuollut?
Selvä on, Annie. Hyvä on.
Kiitos.
Voit mennä sinne hetkeksi.
Äitisi on saanut lääkkeensä ja on vähän tokkurainen.
Herra Parker? Tulkaa pian. Hän on menossa.
Menossa? - Ei... Tarkoitin rauhoittavaa.
Hän nukahtaa pian. Olinpa tyhmä.
Hän on ihan kunnossa. Et kai sinä pyörry?
En.
Tiedän, mitä olet tehnyt, Alan!
Alan?
Kulta?
Älä itke. Ei siihen ole mitään syytä.
Tulin heti, kun kuulin. Rouva McCurdy soitti.
Sanoin hänelle, että voit tulla vasta viikonloppuna.
Ei hitossa.
Miten pääsit tänne? - Liftasin.
Jestas.
Hiuksissasi on verta.
Se on pikku juttu. Löin vain pääni.
Hyvä.
Sinun pitää pitää huolta itsestäsi.
Annetaan hänen nukkua. Hänellä on ollut rankka päivä.
Tiedän.
Minä menen nyt, äiti. Tulen taas heti huomenaamulla.
Yritä nyt nukkua.
Enhän minä muuta teekään.
Näin unta, että olimme siellä huvipuistossa.
Niinkö? - Seisoimme vuoristoradan jonossa.
Sen, joka menee tosi korkealle.
Muistatko sen? - Luoti.
Niin, Luoti.
Pelkäsit kamalasti.
Ja minä huusin sinulle.
Huusin ja läimäytin sinua. - Ei se haittaa, äiti.
Olen todella pahoillani.
Siitä on jo kauan.
Et koskaan päässyt siihen. - Sinun pitää mennä.
Nähdään huomenna.
Rakastan sinua. - Niin minäkin sinua.
Olen pahoillani.
Muistutus kuolevaisuudesta todella opettaa arvostamaan elämää.
Kun maistaa kuolemaa, kasvaa pian aikuiseksi.
Äiti pääsi kotiin pari päivää myöhemmin.
Hän ontui vähän aikaa, mutta oli pian taas töissä.
Hän yritti lopettaa tupakoinnin ja onnistuikin vähäksi aikaa.
Sitten tulin kotiin lomalle ja yllätin hänet.
Meillä oli pari hyvää vuotta. Kävin kotona melkein joka viikko.
Pelasimme korttia tai puhuimme politiikkaa yömyöhään.
Nauroimme saavikaupalla, kuten äiti tapasi sanoa.
Äiti?
Sitten eräänä iltana...
Hän lakkasi nauramasta.
En ikinä unohda päätöstäni ja tulen katumaan sitä aina.
Sen yön muisto ei haalistunut. Siitä tuli unenomainen -
kuten olin aavistanutkin.
Anteeksi, äiti.
Ajattelin, että ehkä George Staub, jos häntä oli ollutkaan -
oli kiusannut minua antamalla vähän lisäaikaa, pari vuotta.
Mutta olin iloinen, että olin saanut ne.
Ne aukaisivat sydämeni.
Jessica ja minä menimme naimisiin, mutta se ei kestänyt.
Ei se ollut kenenkään syy. Mikään ei tunnu kestävän.
The Beatles ei esiintynyt yhdessä Torontossa 1969.
He eivät tehneet sitä enää koskaan.
John Lennonin tappoi mielipuoli aseella.
George Harrisonin tupakka ja syöpä.
Minä en koskaan elättänyt itseäni taiteilijana.
Mutta maalaan yhä, koska olen sellainen.
Kaipaan äitiä> ja ajattelen häntä paljon.
Kaipaan myös sitä aikaa.
Hänen halvauksensa ja kuolemansa välisinä vuosina, 1969 - 1972 -
elämäni muuttui loppuiäkseni. Niin kai kaikkien muuttui.
Mikään ei kestä ikuisesti.
Mutta Luoti pysyy.
Luoti ei muutu.
Seisomme jonossa.
Ja kun oma vuoro tulee, sitä joko lähtee mukaan tai pakenee.
Joka tapauksessa lopputulos on sama.
Leikki on leikkiä ja loppu on loppu.
Kukaan ei elä ikuisesti, mutta hehkumme säilyy.
Haluatko kyydin? - Ei kiitos. Kävelen mieluummin.
Ota nappisi ja häivy.
Suomennos: Janne Marko Scandinavian Text Service